Nej, jeg vil ikke blandes ind i det.
Jeg er færdig med forudsigelser om folks giftermål.
Fordi du tager hul på det igen, siger jeg bare-
- at jeg tror, at min nevø Henry helt sikkert vil arve Donwell.
Mr Knightley er ikke den mystiske donor. Han er ikke hemmelighedsfuld.
Og han er så diskret. Det er hun også.
De passer godt sammen.
Jane ville blive en fin husmor på Donwell.
Sikke noget snak! Uanset hvad...
...er min karriere som giftekniv slut.
Miss Woodhouse! Kommer du og ser på pianoet? Vi vil gerne høre din mening.
- Vi var på vej over til jer. - Frank Churchill er her allerede.
Forsigtigt.
Hvad synes I? Mrs Weston, miss Woodhouse, miss Smith.
Det fylder en del, men det er intet besvær.
Det er så pænt af obersten.
Hvad siger du til mr Dixon?
- Reparerer du stadig på mors briller? - De er færdige.
Tak, mr Churchill. Se, mor.
Mr Knightley! Vil du ikke se Janes gave?
- Et overraskelsesbesøg? - Der er intet upassende ved det.
- Hvad synes du, mr Knightley? - Et udsøgt instrument.
En udsøgt gave. Det synes vi alle.
Dejligt, at han synes om klaveret.
Det er en tankeløs gave. Se, hvor stort det er.
Jane skal være guvernante. Skal det så bare stå hos mosteren?
Pigen er svagelig. Det er meget beklageligt.
Han gav hende måske ikke klaveret, men han er meget urolig for hendes helbred.
Donwell er nok ikke helt i sikkerhed.
- Tak for æblerne, mr Knightley. - Selv tak.
En hel tønde af din fineste slags.
Din kogekone sagde, at der ikke var nogen tilbage til din yndlingskage.
De er også Janes livret. Sikke da et sammentræf.
Highbury føles som hjemme allerede efter to uger.
Gudskelov, at du kom, ellers var dit syn på os aldrig blevet bedre.
Jeg har altid næret høje tanker om Highbury-
- men skal jeg kritisere dette vidunderlige sted-
- så danses der for lidt. Sig, at jeg tager fejl.
Du har fundet vores eneste fejl. Hvad foreslår du?
Et bal. Hvad siger du til det?
Jeg siger ja. Jeg er så glad for hver en chance for at danse!
I dansen er jeg i det mindste Jane Fairfax' jævnbyrdige.
Du må være hende langt overlegen. Hun danser som en kold fisk...
Vi holder et bal her!
Nej, her er for småt.
Du har ret. Det er meget bedre at være i byen med masser af plads!
Kom, lad os se, om der er albuerum!
Hvor skal vi sidde og spise? Her er for lidt plads, og det trækker i gangen.
Vi må holde modet oppe. Vi spørger miss Bates, hvad hun synes.
Kom og hjælp os, mine damer!
Du får ingen fornuftige råd af miss Bates.
Miss Bates og miss Fairfax! Vil I gøre os med selskab?
En strålende ide. Miss Bates er glad af natur, og Jane kan deltage i dansen.
Hellere mosteren end niecen.
Jeg må have den første dans med dig. Vi to skal lede dansen.
Miss Bates... Hvad synes du om det her lokale... til et bal?
Et bal? Sikke en fantastisk ide.
Et bal? Sikke en fantastisk ide!
Jeg håber virkelig, det bliver til noget. Det ville være så morsomt!
Har mrs Weston nu også taget højde for trækket i gangen?
Absolut. Hun har undersøgt alt nøje. Tror du, at du kommer, far?
Ballet bliver en succes.
Frank Churchill og jeg har lavet en liste. Han laver indbydelserne.
Hvorfor er du så uentusiastisk?
Det er kun de unge, der sætter pris på dans.
Han er da ikke så ældgammel. Kommer du ikke?
Jeg takker ja til mr Westons invitation. Hvis den ikke er for lang.
Men jeg danser ikke. Det huer mig ikke, og jeg er ikke god til det.
Du må tage varmt tøj på, Emma, hvis nogen gør noget uforsigtigt...
- ...som at åbne et vindue. - Du havde været mere entusiastisk...
...hvis ikke mr Churchill var så ivrig.
Jeg kan fortælle dig, at Jane Fairfax glæder sig til ballet.
Jeg har aldrig før set hende så opstemt.
Jeg lover dig, at mr Churchill er ligeglad med min manglende interesse.
Jeg står vel heller ikke på din liste over dansekavalerer.
Men vi kan gætte, hvem der gør.
Hans moster er alvorligt syg. Frank er meget nedtrykt.
Men han vil ikke tage af sted uden først at se dig.
Det sagde han specifikt. I får lov at være alene.
Han kan vel ikke sige noget, som du ikke også kan høre?
Det tror jeg nu nok.
Hvad mon han vil sige til mig under fire øjne?
Skal jeg virkelig tro, at han er forelsket i mig?
Hvordan skal man se ud?
Hvis man skal være forelsket tilbage?
Nej, det tror jeg ikke.
Hvordan føles det at være forelsket?
Af alle forfærdelige ting er afsked dog det værste.
Du kan besøge Highbury igen.
Nu du ved, hvor vi er.
Jeg ved ikke, hvornår jeg har mulighed for at vende tilbage.
Det er det eneste, jeg vil tænke på.
- Vores stakkels bal må aflyses. - Hvorfor tog vi ikke straks chancen?
Du sagde, at vi ikke burde vente. Hvorfor har du altid ret?
Jeg beklager, at jeg fik ret denne gang.
Jeg ville meget hellere have været glad end at have haft ret.
- Skal du af sted nu til formiddag? - Ja.
Du kommer vel tilbage?
Vi har vist gjort stort indtryk på dig.
Men du havde ikke ventet dig, at du ville synes om os.
Synd, at du ikke kan nå at besøge dine andre venner.
Miss Bates' ro og klare tanker kunne måske dæmpe din uro.
Jeg har været der. Det virkede som det rette at gøre.
Det var min pligt at sige farvel.
Kort sagt, miss Woodhouse, da du altid ved alting...
Du må vel have anet det?
Jeg troede, at jeg kunne blive her altid. Mine...
Mine følelser for...
...det her sted er meget varme.
Jeg må af sted.
Følelsen af viljesløshed, tristhed, træthed...
Manglende e vne til at sidde og la ve noget fornuftigt.
Følelsen af, at alt på Hartfield er kedeligt og intetsigende...
...når det aldrig har været det før.
Det kan kun betyde én ting.
Jeg må være forelsket!
Mrs Elton...
Dit slot venter.
Harriet... Jeg beder dig...
For min skyld. Nej, det mener jeg ikke. For din skyld.
Vær ikke så ulykkelig over Eltons!
Du kan ikke bebrejde mig værre for mit fejltrin.
Det var helt og aldeles min skyld. Tro ikke, at jeg har glemt det.
Du er den bedste ven, jeg nogensinde har haft. Der er ingen som dig.
Jeg har været så utaknemmelig, miss Woodhouse.
Jeg skal virkelig prøve...
...at være rolig - for min egen skyld.
Som altid vil jeg starte dagen med nogle opløftende ord-
- fra det Gamle Testamente. Ord, som jeg har fundet stor trøst ved.
"Lad de gudløse synke tavse i Døden."
Det minder om Maple Grove. Det ville min søster elske.
Hun synes, det er morsomt at rejse. Hun har en ny vogn med plads til fire-
- så høj, at man har masser af udsigt, når man tager til fest på landet.
Fest på landet? Vi er stilfærdige af os.
Vi bliver gerne hjemme.
Jeg forstår din situation.
Hvorfor rejser han ikke til Bath? Badene er så skønne.
Det frisker så mange ældre herrer op.
Og for dig, som har levet så adskilt fra selskabslivet.
Bare én linje fra mig ville give dig en hel skare af bekendte.
- Det siges, at du er meget musikalsk. - Jeg elsker musik - inderligt!
Jeg har ikke brug for to vogne eller store saloner-
- men jeg kan ikke leve uden musik. Så var livet dog for tomt.
Vi burde lave en musikalsk klub og mødes hos dig eller mig.
Vi af højeste rang bør bane vejen. Hvem har vi mere besøgt?
Westons! Tænk, at hun var så kultiveret. Hun var jo din guvernante.
Og hvem tror du, vi mødte på Randalls? Selveste Knightley!
Han er en så nær ven af mr E, at jeg morderlig gerne ville møde ham.
Min caro sposo behøver sandelig ikke skamme sig over sin ven.
Knightley er en rigtig gentleman.
- Kager, søde. - Absolut.
"Knightley"! Hun har aldrig mødt ham, men hun kalder ham Knightley!
Ulidelige kvindemenneske! Det vulgære væsen med sit mr E, caro sposo-
- indbildsk og udannet!
Tænk sig, at mr Knightley er en gentleman, og at min guvernante-
- er kultiveret! Hun er mageløs!
"Knightley", ja, mon ikke! Det kalder selv jeg ham ikke.
Hun er overalt! Hædersgæsten, der ævler løs om søsterens nye åbne karet.
Man skulle tro, at vi var fattige stakler, der aldrig rejser!
Hun sagde, at det nok var godt, at ballet var aflyst-
- da Westons sikkert havde brug for hendes erfaring med arrangementer!
- Du skal ikke spille skuffet. - Det gør jeg heller ikke.
Men det var trist for dig, Emma. Det er ikke så tit, du kan danse.
Eller kommer ud.
Jeg tog en bog med fra mit bibliotek.
Box Hill!
Derfra kan man vist se milevidt omkring.
Du burde se det med dine egne øjne.
Det er samme grevskab, ikke månen.
Hold dig under paraplyen!
Der er ikke plads til os begge to.
- Godmorgen, miss Fairfax. - Godmorgen, mr Knightley.
- Er du her på besøg? - Kun i et par dage.
- Du er tidligt ude. - En promenade før morgenmaden gør godt.
- Men da ikke i regnen? - Jeg skal bare på posthuset.
Gå hjem igen. Du bliver jo gennemblødt.
Drenge! Kom!
Min kone og min svigerfar er langt fra uberørte af regnen.
Så jeg må hjem med drengene.
Ses vi i aften? Emmas fest for den nye mrs Elton.
- Vi må opføre os pænt! - Naturligvis.
- Er det et brev fra Irland? - Ja, men...
- Det ville jeg gerne læse. - Nej, jeg læser det for dig senere.
- Nu er børnene i seng. - John, søde...
- Vær nu sød. - Mig? Jeg er vel altid sød?
Mr Weston er her ikke endnu. Han er altid så venlig.
Hvorfor inviterede du hende?
Det er min pligt. Vi er den fornemmeste familie. Så vær nu rar.
Jeg håber ikke, du blev våd på vej til posthuset i morges?
Og brevene? De var vel ikke af det onde, som de tit kan være?
Dine er forretningsbreve, mine er... venskabsbreve.
De er værst. Forretninger kan give penge, men det gør venskab sjældent.
- Det mener du da ikke! - Nej, han mener det ikke.
Fik du et brev fra en nær ven-
- trods vejret? Fra Irland måske?
Jeg blev bestyrtet, da jeg hørte, at du gik til posthuset i regnen.
Unge damer er sarte. Du må passe på dit helbred.
Tak for omtanken.
Forfærdeligt at gå til posthuset i regnen. Det må vi gøre noget ved.
Manden, der henter vores post, kan spørge for dig og give den til dig.
- Tak, men jeg vil gerne spadsere. - Nej, søde ven. Nu siger vi sådan.
Undskyld mig!
Jeg går ikke med til at give din tjener ekstra besvær.
Det kan være sundt at spadsere. Du bor ikke så langt fra posthuset.
Og breve kan jo være personlige.
Jeg må tydeligvis tilpasse mig skikkene på landet.
Vi moderne byboer ville aldrig drømme om at være indiskrete.
Naturligvis ikke.
Husk, at folk i Highbury er så usofistikerede.
- De har ikke din livserfaring. - Det mærker man tydeligt.
I Bath havde man serveret maden nu.
Middagen er serveret.
Vi må finde dig en plads som guvernante, Jane.
De bedste pladser bliver taget så hurtigt, man hører om dem.
Obersten og mrs Campbell er i London til midsommer.
Jeg bor lidt hos dem, så gør dig intet besvær.
Jeg beder mrs Partridge være opmærksom.
- Tak, men det skal du helst ikke. - Vi skal nok finde en fin plads.
Når tiden er inde, går jeg sikkert ikke længe uden plads.
Her kommer min gamle kavaler! Jeg er så begejstret for ham.
Han roser altid mit tøj. Se, hvordan han fører an frem til mig.
Hvad synes du om den her? Den er vel ikke for prangende?
Jeg vil absolut ikke være prangende. Jeg afskyer den slags.
Mr Weston! Endelig. Vi ventede dig lidt tidligere.
Godaften, mr Weston.
Jeg kom sent hjem fra London og fandt det her. Det er til dig.
Du har åbnet det! Så ved du, hvad der står.
Mrs Churchill har lejet et hus i Richmond.
Frank kan komme og gå, som han vil, uden at hans moster kan stoppe ham.
Jeg har længtes efter at møde mr Churchill.
Vi mangler ungt og elegant selskab.
Nu kan du snart danse igen, miss Woodhouse. Nu bliver der bal.
Miss Woodhouse.
Nu vil vi gerne høre din mening. Er det godt nok?
Om det er godt nok? Det er vidunderligt, fortryllende!
Du ser fantastisk ud, Emma.
- Jeg kom tidligt for at hjælpe til. - Vi bad alle om at komme tidligt.
Dansen begynder når som helst. Frank er her et sted. Jeg henter ham.
Er det sådan, det skal være?
Er han stadig forelsket i mig?
Er mrs Elton her? Hun gør mig så nysgerrig.
Han er ikke forelsket i mig mere. Men det gør heller ikke noget.
Det er som i et eventyr!
Hvor er vi heldige, Jane, at have sådanne venner. Mr Churchill...
Miss Woodhouse, er det ikke skønt? Det er som en drøm.
Ja, er det ikke fortryllende?
Sådan gør man i Bath.
Mrs Elton bliver skuffet.
- Hvad sker der? - Hvad skal vi gøre?
Vi er bange for, at mrs Elton forventer, at hun skal åbne ballet.
Så må Frank danse med hende.
Nej, miss Woodhouse er min partner til de to første danse.
Du kan vel danse med hende? Jeg danser ikke i min tilstand.
- Hvad synes du om mrs Elton? - Hende kan jeg ikke lide.
Mine damer og herrer! The Town Square!
Har de ikke gjort det vanvittig fint?
- Miss Woodhouse ser strålende ud. - Hun passer godt til mr Churchill.
- Hvad laver du hos de ældre herrer? - Jeg danser ikke.
Dans nummer to starter nu.
The Ship's Cook.
Du holder øje med miss Fairfax. Har du flere spor i mysteriet?
Hun fik et brev fra Irland, der gjorde hende vældig glad.
Måske fra hendes ven mr Dixon?
Jeg tænkte på, hvor hæsligt hendes hår er. Det klæder hende ikke!
Hvordan kan man se sådan ud?
- Skal jeg gå over og sige noget? - Nej, nu begynder de at spille.
- Må jeg bede om en dans mere? - Nej, jeg springer den her over.
Jeg kan ikke danse hver dans med den samme fuldendelse.
Jeg fører mig ikke frem for alle. Til forskel fra visse andre...
Det er så sandt.
- Danser du ikke, mr Elton? - Jo, absolut, mrs Weston.
- Hvis du vil danse med mig. - Jeg danser ikke i aften.
Mrs Goddard, selvom jeg er en gammel, gift mand, ville det være fornøjelse.
Du må undskylde mig. Jeg har danset mit sidste reel.
Jeg ser en ung dame, som jeg gerne ville se på dansegulvet.
Miss Smith?
Du må undskylde mig, men jeg er en gammel, gift mand-
- der ikke længere danser.
Hvor ser miss Smith glad ud. Hvor er hun sød, og hun danser fint.
Sikken mad! Den bedste, jeg nogensinde har smagt.
Tak.
- For hvad? - Din hemmelighed er afsløret.
Du danser bedre end nogen anden.
Jeg tog fejl af mr Elton. Der er noget...
...småligt over ham, som du mærkede, men ikke jeg.
Han har altid været en lille mand, og hans kone gør ham endnu mindre!
Jeg var sikker på, at han var forelsket i Harriet. Hvor var jeg dog dum!
Til dit forsvar vil jeg sige-
- at du havde fundet et bedre valg til ham, end han selv valgte.
Miss Smith har første klasses egenskaber-
- som en fornuftig mand ville foretrække frem for mrs Elton.
- Så er det tid at danse igen! - Jeg er klar!
- Hvem skal du danse med? - Dig naturligvis.
Hvis du byder mig op.
Må jeg have lov, kære Emma?
Jeg dansede, til jeg fik ondt i fødderne!
Det var så sjovt. Det var nok det bedste bal, jeg har været til.
Harriet...
Harriet! Hvad er der dog sket?
Det var forfærdeligt, miss Woodhouse!
Jeg kom gående med miss Bickerton...
... da vi ble v o verfaldet af nogle ondsindede sigøjnere.
Masser af dem! De var ude efter mine penge.
Men præcis i rette øjeblik, hvem kommer så...
... andet end mr Churchill på sin hest!
Den slags er aldrig sket før. Vi har altid kunnet spadsere i sikkerhed.
Hvor er det heldigt, at du kom forbi, netop da Harriet havde brug for hjælp.
- Det var ingenting. - Jo, det var det.
Du er alt for beskeden, mr Churchill.
Du reddede mit liv.
Miss Smith...
Det hele skal nok gå.
Det skulle ikke forbavse mig, hvis Harriet er ved at forelske sig-
- for tredje gang i år.
Det er et fuldendt billede af miss Smith.
- Hvor var jeg dog dum. - Åh, Harriet...
Når du er lykkelig gift, vil vi le af det her.
Nej. Miss Woodhouse...
Jeg skal aldrig giftes.
Det var en ny holdning. Det er vel ikke på grund af mr Elton?
Mr Elton? Nej.
Hvis det er noget med nogen at gøre, så er det en person...
...der er et meget finere menneske end mr Elton.
Harriet...
Jeg har lovet aldrig at blande mig i...
Men du har bestemt dig for aldrig at gifte dig-
- fordi du vil have, og det her er ikke ægteskabsmægleri-
- står for højt over dig i rang til at ville gifte sig med dig?
Tro mig, jeg er ikke så indbildsk... Så tosset er jeg ikke.
Men jeg kan lide at beundre ham på afstand.
At tænke på, hvor uendelig overlegen han er alle andre-
- med taknemmelighed, forundring og respekt.
Åh, Harriet! Jeg kan forstå, at den tjeneste, han gjorde dig, smeltede dig.
Bare mindet om den.
Og alt, jeg følte, da han kom mig til undsætning.
Hvor så han ædel ud! Alt forvandledes fra dybeste fortvivlelse-
- til den sandeste lykke!
Det er kun naturligt, at du føler taknemmelighed.
Men Harriet...
Vær nu forsigtig.
Hold dine følelser tilbage. Lad dem ikke tage overhånd.
Iagttag ham. Lad hans adfærd lede dig.
Der har været mange lykkelige og ujævnbyrdige ægteskaber.
Nu er det nok. Vi taler aldrig om det igen.
Vi nævner ingen navne. På den måde begår vi ingen fejl.
Jeg kan lide dit valg af mand, men vi nævner aldrig hans navn.
- Mrs Elton, ballet virker... - Tiden går, Jane.
Vi må finde en god plads til dig. Kom.
- De bedste pladser er hurtigt væk. - Jeg må vente til sommer.
Der er mange, der formidler guvernanter.
Du får det til at lyde som slavehandel.
Jeg beklager, Emma. Hvad har du gjort mrs Elton?
Mrs Eltons venskab er intet stort tab.
Men det forbavser mig, at Jane Fairfax opmuntrer hendes fortrolighed.
Hun savner måske jævnbyrdigt venskab.
Hun har ikke andre valg end typer som mrs Elton.
Vi ved, hvor højt du skatter Jane Fairfax.
Alle må gerne vide, hvor højt jeg skatter miss Fairfax.
Men du ved nok ikke præcis, hvor højt.
Din beundring vil måske overraske dig en dag.
Er sladderen endelig nået dig?
Mr Cole fortalte om sin mistanke for flere uger siden.
Hvad svarede du?
At jeg ikke havde til hensigt at gifte mig med miss Fairfax.
Hun ville heller ikke sige ja.
Jeg synes om Jane og beundrer hende. Hun er charmerende.
Men hun er reserveret. Jeg kan lide et mere åbent sind.
Tanken havde aldrig strejfet mig, før Cole nævnte det.
Nå... Hvad siger du til det?
Jeg har aldrig set en mand så optaget af ikke at være forelsket-
- at det ikke skulle forbavse mig, hvis vi snart hører bryllupsklokker.
Isabella har født fem børn.
Det passer.
Er det underligt, at jeg, hendes eneste søster-
- ikke tog til London, da nogen af dem blev født?
Synes du, det er underligt? Jeg var der trods alt.
Det er det, jeg mener.
Jeg elsker Highbury.
Jeg har aldrig villet rejse bort, og jeg kan ikke forlade far...
Men at jeg ikke vil rejse kan i andres øjne virke underligt.
- I Frank Churchills øjne? - Nej, han tænker kun godt om mig.
Så mrs Elton?
Du har aldrig før bekymret dig om, hvad andre tænker.
Selv Jane Fairfax har venner-
- som hun vil møde i Irland og i Weymouth.
Spørger du mig, ville jeg sige, at du har brug for et projekt.
Box Hill.
Det bliver et lille selskab, hvor vi kun indbyder folk, vi synes om.
Box Hill? Selvfølgelig!
Jeg ordner alt. Jeg er så erfaren. Overlad udflugten til mig.
Jeg ved, mr Weston er venligheden selv. Bare han dog ikke var så venlig.
Nu må jeg udholde Elton-parret. Jeg, der glædede mig sådan til udflugten.
Jeg ved ikke, Emma. Det er altid sikrest ikke at spise udenfor.
Mrs Eltons hest er skadet, så derfor er udflugten aflyst.
Den kvinde ødelægger alt!
Vi udskyder bare udflugten.
Kom til Donwell imens.
Jordbærrene er modne. De, der vil, kan sidde indenfor.
Sikke en fantastisk ide!
Jeg skal have en stor kyse på og et rosa bånd om kurven.
Hvordan kommer vi til Donwell? Vi kan ride på æsler!
Der er jo så støvet på landet.
Det er aldrig støvet på vejen til Donwell.
- Se, der kommer dr. Perry. - Goddag, alle sammen.
Hvad blev der af dr. Perrys planer om at købe en vogn? Han kunne låne os den.
- Havde han planer om det? - Det skrev du jo til mig.
Det gjorde du!
Mrs Perry var vældig glad. Hun havde længe forsøgt at overtale ham.
Hvordan har du det?
Det var en fejl ikke at drikke vand, inden du gik ud i varmen.
Pas på dit helbred, miss Fairfax.
Dr. Perry ville købe en vogn, men han havde ikke råd.
Mrs Perry fortalte min mor det.
Miss Woodhouse, har dine nevøer taget kassen med bogstaver?
Miss Fairfax skal hvile.
Vi skal slappe af med et spil og finde vores indre barn.
Det falder nogle lettere end andre...
Så spændende med bogstavspil!
Du må hjælpe mig, Jane. Hvad har vi her?
- Jeg skriver dine invitationer. - Invitationer? Må jeg komme med?
- Mange af gæsterne er her jo. - Overlad resten til mig.
Nej, tak. Det klarer jeg selv.
Den slags er gifte kvinder bedst til.
Der er kun én gift kvinde, jeg ville betro den opgave.
- Mrs Weston, formoder jeg? - Nej. Mrs Knightley.
Til hun bliver til virkelighed, klarer jeg det selv.
Miss Fairfax?
Lad mig forsøge. Jeg er håbløs til spil.
Hjælper du mig, mr Knightley?
Fadæse!
Bravo, Harriet.
Nej. Skam dig!
Skal jeg give dem til hende?
Nej, det må du ikke.
Jeg... vidste ikke, at egennavne var tilladt.
- Ja, vi går. - Jeg ringer efter vognene.
Skønt, at du afslog mrs Eltons tilbud. Hun er virkelig ulidelig.
Angående mrs Knightley... undrer vi os alle over, hvem det bliver.
Emma... Må jeg spørge-
- hvad der er sjovt eller ondt ved ordet "Dixon"-
- som du og miss Fairfax fik?
Det lod til at underholde dig, men Jane blev ked af det.
Jeg kunne godt fortælle det, men du ville ikke synes om det-
- og synes, at jeg sladrer.
Kære Emma...
Tror du, at du helt forstår graden af bekendtskab-
- mellem de herrer og damer, som du delte spøgen med?
Mellem Frank Churchill og miss Fairfax? Naturligvis.
Den seneste tid synes jeg at have fornemmet-
- en vis tiltrækning, visse stjålne blikke.
Stjålne blikke?
Du milde! Nej...
Jeg indrømmer, at spøgen var en smule indiskret.
Men det var harmløst. Det handler ikke om nogen tiltrækning mellem dem.
Miss Fairfax har en beundrer, og vi prøver at finde ud af, hvem det er.
Du synes sikkert, det er noget barnligt, der underholder os unge.
Mr Knightley...
Jeg ved ikke hvorfor, men du synes ikke om Frank Churchill.
Det beklager jeg. Men du har ikke ret til at tro ting om ham-
- som er ren indbildning.
Du vil beskytte mig som en bror og vil have, jeg skal optræde korrekt.
Jeg lover, at jeg aldrig mere gør noget, der kan såre miss Fairfax.
Men hvis Frank Churchill nærer varme følelser for miss Fairfax-
- hvilket han ikke gør, så ville han aldrig...
Så ville han aldrig dele en lille spøg med dig?
Du forbavser mig. Du har aldrig før været så uretfærdig.
Alle dine opfattelser er forkerte.
Frank Churchill er en elskværdig, ung mand.
Jeg kan bekræfte, at han vil blæse på Jane Fairfax.
Bliver du til middag?
Nej. Tak, men jeg...
Ilden er lidt for varm for mig i aften.
Tekster: Helle Kaiser-Nielsen www.undertext.com